.המסע המופלא של החיים
מלידה דרך ינקות, ילדות,בגרות מינית
.בגירות ותהליך התבגרות איטי לזקנה
הטכנולוגיה הרפואית המתקדת ביותר ,להדמיה ויזאולית
טכנולוגית מידול העדכנית ביותר
.וגרפיקת תלת מימד ממוחשבת
.אנחנו בפתח המסע המופלא לגוף החי
,זה לא סיפור רק של חיים אחת
.זהו הסיפור של כל חיינו
,מסופר מזווית לא רגילה
.עמוק בתוך הגוף החי
.הגוף החי
ארבעים שבועות עברו מאז הזרע הפרה את הביצית
.וחיים חדשים נוצרו
,תא בודד התפתח לתינוק שלם ובריא
,אבל החום והרוגע של הרחם הולך להתנפץ
.אנחנו הולכים להיוולד
זה בילתי אפשרי לדעת את ,ההרגשה המדויקת להיוולד
.למרות שכולנו עברנו את החוויה
.זה בטוח מפתיע,אבל כנראה גם כואב
,מה שמדענים יודעים
שבזמן הלידה אנחנו חווים התפרצות של אנדרנלין
.אפילו יותר חזקה מאשר בהתקפת לב
.התפרצות זו של אנדרנלין עוזרת לנו לחיות
ההתפרצות מתניע את הריאות שלנו .ללקיחת נשימה ראשונה
,הריאות שלנו לא נשמו בעבר
,הן עדיין מלאות במיי שפיר
.אנחנו בסכנה של טביעה
על הכליות, בלוטות יותרה הכליה .מציפות את זרם הדם באנדנלין
שרירים שאנו צריכים לנשימה ,פתאום נכנסים למצב פרכוס
הריאות מתחילות לעבוד .ואנו לוקחים את נישמתנו הראשונה
,זוהי הנשימה החשובה ביותר בחיינו .הראשונה מתוך 700 מיליון נשימות
,אוויר יורד דרך קנה הנשימה ,דרך אלפי נאדיות הריאה
לתוך כמעט 30 מיליון .שקי אוויר קטנים הנקראים -אלבאולי
תפקידם הוא לספוג חמצן לתוך הדם
וגם למשוך החוצה את הפחמן הדו חמצני
.שאנו נושפים בכל נשימה
,עכשיו חבל הטבור .הקשר הפיזי בין האמא לתינוק נחתך
.אנחנו עכשיו עצמאים
האיברים של התינוק צריכים עכשיו ,להסתגל לחיים מחוץ לרחם
.זהו זמן מאתגר ומסוכן
,הלב שלנו שלא גדול יותר מאגוז
.כבר פועם יותר משמונה חודשים
,אבל בימים הראשונים לחיים יש בעיה עם הלב
,יש לו שני חורים .אחד באבי העורקים והשני בלב
,למעשה החורים האלו הם לא פגמים
,הם "מזכרות" לחיים שלנו לפני לידה
.שהדם זרם דרך מערכת כלי דם לרחם
החורים שימשו להסטה של רוב הדם .מהריאות הלא פעילות שלנו
,אבל עכשיו הריאות פעילות באופן מלא
.הן נאטמות לנצח
.עכשיו הלב פועל באופן נורמלי
הוא שואב דם דרך עשרות .אלפי קילומטרים של כלי דם
האיברים האחרים שלנו .מתחילים להיכנס לפעולה גם
.הכבד מבצע מעל 500 משימות שונות
.מיצור חום גוף ועד לעבד רעלים
התפקיד של הכליה .הוא לשמר איזון של כמות המים בגוף
,מערכת העיכול שלנו חייבת לנקות את עצמה
.מוכנה לקבל את הארוחה הראשונה שלה
המעי שלנו מלא במי שפיר מעובדים
.ותאים מתים
שחלקים דביקים קטנים וירוקים .דמויי זפת הנקראים -מקוניום
.אלה דברים דוחים
בחלק מהתינוקות, מקוניום יכול להגיע לריאות
.ולתקוף את האֶפִּיתֶל העדין
,אבל פה במעי מקוניום לא מזיק
.והוא נשטף החוצה תוך כמה שעות
הלגימות הראשונות של חלב אם .מאיצות את תהליך זה
,הטראומה של הלידה אולי עכשיו נגמרה
אבל מסע ההתרגלות לחיים מחוץ לרחם .עכשיו רק התחיל
.תינוק חדש בחודשיים הראשונים לחייו
זהו הזמן שאנו מתחילים לנסות להבין את העולם מסביבנו
.ומתחילים לחקור אותו
ינקות זו תקופה של התפתחות מתמדת
.גם מבחוץ ובפנים,
.הגוף האנושי הוא נס של תכנון מיקרוסקופי
,איברים קטנים ובנויים בצורה מושלמת
כל אחד בנוי ממיליארדי תאים .שפועלים בצורה מושלמת
,התאים האלו הן "אבני הבניין" של הגוף
.הם הופכים אותנו למה שאנחנו עכשיו
מאה אלף מיליאד תאים שכולם ,עובדים בהרמוניה מושלמת
.בתוך כל תא יש את אותו מנוע יוצא מן הכלל
מכונה" שאומרת לכל תא איך להתפתח" .ואיזה תפקידים הוא יבצע
.זהו הדִּי-אֶן-אֵי, והוא יחודי לכל בן-אדם
.דִּי-אֶן-אֵי זאת הסקיצה הכימית למי שאנחנו
ההוראות שיוצרות כל בן-אדם חדש
.ושולחת אותם למסע החיים
הדִּי-אֶן-אֵי לא קובע רק את המראה שלנו ואופי
.אלה גם את הזמן שנחייה,
,הוא מחליט מתי נגדל,מתי נתפתח
.מתי נזדקן ואפילו מתי נמות
אבל החיים שלנו גם מעוצבים מהסביבה שלנו
.והאנשים שאנו חולקים עימם
,החיים שלנו מחוץ לרחם הם עדיין אתגר
,למרות שאימנו מחממת אותנו
.אנחנו עדיין לא יכולים לוסת את חום גופינו
.ברחם הטמפרטורה הייתה 38 מעלות
פה בבית 18 מעלות טמפרטורת חדר
.זהו הלם למערכת הגוף,
,הבעיה היא ,האזור במוח שאנו משתמשים לשליטה בטמפרטורה
.ההִיפּוֹתָלָמוּס עדיין לא מפותח
.המוח הלא מפותח שלנו תחת לחץ
הוא כבר מבצע 100 טריליון חישובים שונים .במקביל כל שניה
ההִיפּוֹתָלָמוּס שלנו, לא יכול להסתדר עם .מטלה נוספת שהיא לשמור על חום הגוף
.ברגע הזה אנחנו בסכנת היפותרמיה
,מצלמת אינפרה אדום .מראה את הקושי שלנו לשמור על חום
.אנחנו מאבדים חום גוף יקר
האזור הצהוב מראה את החלק .בו אנו מאבדים את רוב חום הגוף
,במזל אנו נולדים מוכנים
יש לנו שכבת מיוחדת של רקמות .ששומרת עלינו חמים
.זהו השומן
,לא שומן תינוקות רגיל, אלה שומן חום
.לרוב נמצא אצל חיות הנכנסות לתרדמת חורף
,הרבה יותר מרק משכבת בידוד
,השומן הזה דחוס בתאים מיוחדים
.שבאופן אקטיבי מייצרים חום
,בסופו של דבר רוב השומן נמס ונעלם
בזמן שההִיפּוֹתָלָמוּס מתבגר ולוקח על עצמו .את התפקיד של ויסות חום גופינו
,רק בני כמה ימים .אנחנו יודעים כמעט כלום העולם שלנו
.כל דבר שאנו עושים אנו עושים אותו מאינסטינקט
.אפילו יניקת חלב אם
החלב של אימנו נותן לנו כל החומרים המזינים שאנו צריכים
.ואנחנו שותים חצי ליטר ממנו כל יום
,זה הרבה יותר מסופר מזון האולטימטיבי
.הוא גם מגן עלינו מסכנה מוסתרת
,מחוץ לרחם יש בקטריות בכל מקום
.בילתי נראים ואף יכולים להיות קטלנים
,עורינו בן היום תחת מתקפה מתמדת
.יש פי 10 בקטריות מתאי גוף, בתוך ועל גופינו
המערכת החיסונית שלנו עדיין בפיתוח
.ואנחנו לא יכולים לבד להילחם בזהומים
,באופן מדהים אמא שלנו נלחמת בהם בישבילנו
.דרך החלב שלה
,הקשר ההדוק בין האמא לתינוק
.משמע, האמא סופגת אותם חיידקים שתוקפים אותנו
המערכת החיסונית הבוגרת שלה .מפתחת נוגדנים שהורגים את החיידקים הללו
ואז, כמו יצירת מופת של עיצוב טבעי
.האמא מעבירה את הנוגדנים לתינוק דרך החלב
,עד שהמערכת החיסונית שלנו תתפתח .היא תשמור עלינו
.הנקה יוצרת קשר עמוק בין האמא לתינוק
קשר שידריך אותנו דרך ינקות .ובסוף לעולם בחוץ
שישה שבועות
,בגיל הזה אפילו נסיעה קטנה לסופר
.היא עומס יתר על החושים
.היא רועשת,בהירה וריחנית
גבוהה יותר בתוך האף,עצבי חוש הריח
.מתנדנדים בזרם האוויר שאנו נושמים
הם מזהים כמיקלים ,ושולחים אותות חשמליים למוח
.המוח שלנו מתרגם את האותות כריח
,חוש הריח שלנו מאוד רגיש
הוא לומד מהר לזהות ריחות שונים
.ויכול לזהות אפילו את אימנו עם האף
,העולם החדש והמוזר גם מאוד רועש לנו
.אנחנו "מופצצים" במאות צלילים מוזרים וחדשים
,גל קול גורם לעור התוף לרטוט
,מהצד השני של עור התוף
- העצמות הקטנות האלו הנקראות .אוסיקול, רועדות באופן זהה
.הן שלוש העצמות הקטנות ביותר בגופינו
הן כל כך קטנות שהן פחות ,מהגודל של קצה האצבע שלנו
לרוב הן לא גודלות ונשארות .אותו גודל כל חיינו
.אבל בלעדיהן אנחנו לא נשמע דבר
,האוסיקול הן "המגבר" של האוזניים
.הן מגבירים את העוצמה פי 22
התנודות המוגדלות מגיעות לאוזן הפנימית .לתוך -שבלול האוזן
.הוא מכוסה בשערות רגישות
.שהתנודות עוברות דרכו, השערות רוטטות
,בחלק העליון שערות בעל תדר נמוך .בבסיס שערות שבירות לצלילים בתדר גבוה
.כל שערה דקה פי 200 משערת ראש
במשך הזמן, רעשים גבוהים ,יגרמו לנזק בשערות אלו
.אבל בגיל הנוכחי הן במצב מושלם
.השמיעה שלנו לא תהיה אף פעם שוב במצב כזה טוב
.בראייה, הסיפור הוא שונה
.העולם מטושטש ובלי הגנה
,העיינים שלנו עדיין בפיתוח
אנחנו לא יכולים לכוון את העיניים שלנו .לאן שאנו רוצים
.ו"העדשות" שלנו הלא מפותחות,לא יכולות להתמקד
,העדשות הופכות את התמונה שאנו מקבלים .המוח מתקן את התמונה יותר
,תינוקות לא יכולים עדיין לראות צבעים
כי הרִשְׁתִּית-שכבת תאים דקה באחורי גלגל העין
.גם עדיין לא מפותחת
לרִשְׁתִּית יש שני סוגים של תאים מיוחדים .קנים,ומדוכים
.הן ממירות אור לאותות חשמליים
.השערות שבחינות בצבע "הקנים", עדיין מתפתחות
.אז כך שאנו רואים את הרוב בשחור לבן
מהרִשְׁתִּית האותות עוברים דרך שני עצבים עבים
,לצד האחורי של המוח .שם אנו מעבדים את המידע הויזואלי
,כשהתמונה מגיעה האתגר האמיתי מתחיל
המוח שעדיין בפיתוח לא יודע .עדיין לתרגם את המידע
.המצב משתנה מהר
כבר בגיל חודשיים אנו יכולים להבחין ,בצבעים וצורות שונות
,בגיל 4 חודשיים אנו יכולים לזהות דפוסי פנים
.בגיל 8 חודשים אנחנו רואים כבר 6/6
.עיניים של תינוק עוברות עוד שינוי מדהים
,כשאנחנו נולדים העיניים שלנו כחולות
אבל בהדרגה תאים של הקשתית של העין .מתחילים לפתח פיגמנטים
.הקשתית משתנה לתבנית מדהימה של צבע
.תבנית שיחודית לכל אחד מאיתנו
.אנחנו משתנים גם בדרכים אחרות
בשלושה חודשים הראשונים אנחנו גודלים .ב25% מהמשקל הגוף המקורי שלנו כל חודש
.למזלנו קצב הגדילה מאט
אם הוא לא היה יורד, היינו שוקלים משקל מחריד של 134 טון
.ביום הולדת הרביעי שלנו
.בסביבות המשקל של לוויתן כחול
שמונה חודשים
בגיל שמונה חודשים כל החושים . שלנו עובדים באופן תקין
.אנחנו מתחילים לחקור את העולם
.והחוש שאנו משתמשים הכי הרבה הוא המישוש
,כשאנחנו נוגעים במשהו קולטנים בקצות אצבעותינו
שולחים אותות חשמליים דרך חיישני עצבים בתוך העור שלנו
.דרך הזרוע ועמוד השדרה ועד למוח
.האותות עוברים מאוד מהר,במהירות של 320 קמ"ש
,לפעמים אפילו המהירות הזו היא איטית מידי
,הגוף מגיב לתחושות כואבות כמו חום קיצוני .על יד לקיחת קיצור דרך
עמוד השדרה מסיט אותות כאב ומיד שולח תגובה רפלקסית
.ואנחנו מסיטים ידינו הצידה
,יש לנו חיישנים על כל עורינו
.אבל יש אזורים יותר רגישים מאחרים
.הידיים,פנים ופה
,יש כתשע אלף חיישנים על הלשון בלבד
זוהי הסיבה שתינוקות .משתמשים עם הפה שלהם לחקור את העולם
,יש עוד סיבה לכל הבכיות האלו .השיניים שלנו גודלות ויוצאות החוצה
שיני חלב נוצרות עמוק בתוך ,החניכיים שאנחנו עדיין ברחם
.ועכשיו אחת אחרי השניה הן פורצות החוצה
.זה כואב,אבל זו התקדמות
.סוף סוף אנחנו יכולים לאכול אוכל מוצק
.עיכול מתחיל בפה
,השיניים טוחנות את האוכל
ואז .בלוטות מיוחדות מתחת ללשון מייצרות רוק
.הרוק עוזר לפרק אוכל
הרוק גם "משמן" את האוכל
במסעו שאורך כ4 מטר .ב12 שעות עד למעיים
,הוא יעבור מהקיבה למעי הדק
.ולבסוף למעי הגס
גלים של כיווצי שרירים שומרים .על המשך תזוזת האוכל במסעו
.תהליך זה נקרא תנועה פריסטלטית
הכיווץ כל כך חזק שאנו יכולים אפילו .לאכול שאנו הפוכים
.זוהי זווית יחודית לצפייה לאיפה האוכל מתקדם
בפעם הראשונה מצלמה חדשה מראה לנו .זווית בעל חדות גבוהה של המסע לקיבה
,אוכל נכנס לקיבה דרך החור מלמעלה
,הקיבה היא שק של שרירים .החיידקים שלה מוחצים ומועכים את האוכל לנוזל
.באותו זמן, חומצה מפרקת את האוכל
החומצה כל כך חזקה
כך שהקיבה כל הזמן ממשיכה לייצר ריר על .הקירות הפנימיים כדי להגן על עצמה
.בלעדי הריר הקיבה תאכל את עצמה
אחרי שעה הקיבה דוחפת את האוכל המפורק
.דרך חור קטן בתחתית הקיבה
,האוכל נכנס למעי הדק
.שלוש וחצי מטר של צינור דמוי חבל
.פה אנחנו סופגים את רוב החומרים המזינים
בהתחלה, הלבלב ,משחרר "מיץ" שמנטרל את חומצת הקיבה
ואז נוזל מָרָה שמגיע מהכבד .מפרק את השומן לחלקים קטנים
.למעי הרבה יותר קל לספוג חלקים קטנים
הקירות הפנימיים של המעי הדק
מכוסים במיליוני בליטות מיקרוסקופיות .דמויות-אצבע הנקראות סיסים
הסיסים מגדילות את שטח הפנים של המעי .וכך יותר קל לספוג חומרים מזינים
אחרי שעה וחצי, המעי הדק .ספג את רוב החומרים המזינים מהאוכל
מה שנשאר נכנס למעי הגס .דרך השריר שמחבר בין המעי הדק לגס
.זהו שסתום שמונע מהאוכל לחזור אחורה
.נשארו חומרים מזינים בודדים לספוג עכשיו
.התפקיד הראשי של המעי גס הוא להוציא מים
,מה שנשאר זה תערובת של שאריות אוכל
.תאים מתים והרבה בקטריות
,הבקטירות במעי הגס הן לא זיהום
הן מייצרות אנזימים שעוזרים .לפרק תרכובות פחמן באוכל
תרכובות פחמן שללא הבקטריות .לא היינו יכולים לעכל
בסוף אחרי כמעט 12 שעות .אנחנו מסלקים את מה שנשאר מהארוחה
כבר בגיל שנה .אנחנו מתחילים לתקשר באופן אקטיבי עם העולם
.אנחנו מאוד תלויים באימנו
עכשיו שאנו יכולים לזחול .אנחנו מתחילים לחקור את העולם בעצמנו
.אנחנו יכולים לזחול כי העצמות שלנו התחזקו
הן צריכות להיות חזקות כי אנחנו מתחילים להיות כבדים
,בלידה השלד שלנו ברובו בנוי מסחוס
.אותו חומר שהאוזניים שלנו בנויות
,סחוס הוא גמיש .מה שמאפשר לנו להידחס דרך תעלת הלידה
.אבל אחרי הלידה השלד הרך שלנו מהווה בעיה
סחוס חלש מידי לתמוך בגופינו הגדל .וגם להגן על איברים חשובים
.אז הסחוס מתקשה בהדרגה לעצם
,תאי עצם הנקראים -אוסובלאסט
.משחררים מינרלים שהופכים סחוס רך לעצם קשה
,כמה עצמות בנוסף מותכות ביחד
שאנחנו נולדים יש לנו מרווח ,בין הפלטות של הגולגולת
.המרווח נותן אפשרות לגולגות להתכווץ בלידה
,בשנתיים הראשונות הרווחים האלו שנקראים -מַרְפֵּס
בהדרגה נסגרים עד שהגולגולת שלנו .סוף סוף שלמה
.כשהשלד שנו מתפתח,גם החשק שלנו לחקור מתפתח
אנחנו הולכים להגיע לאחד .מהציוני דרך הכי גדולים בחיינו
.ללמוד ללכת
המפתח להליכה הוא אינו כח
אלה הוא שיווי משקל והסוד לעמידה
.מוחבא עמוק בתוך האוזניים
,אחרי האוסיקול,העצמות שמשמשות לשמיעה .יש שלושה לולאות
כל לולאה היא בגודל של מטבע קטן .ומסובבת לשלושה כיוונים
התעלות החצי מוסבבות הן חלק מהאוזן .שאין לו שום קשר לשמיעה
.הן מלאות בנוזל והן עובדות כמו פֶּלֶס
.הן אומרות לנו מה למעלה ומה למטה
,הנוזל בפנים פוגע בשערות ומוזיז אותן
השערות שולחות מידע למוח .על איך אנחנו מופנים וכיוון תזוזה
הן עוזרות לנו לקבל שיווי משקל .ולעמוד על שני רגליים
ומתי שאנו שולטים בשיווי משקל .אנחנו צעד אחד קרוב יותר ללמוד ללכת
עכשיו, אין לנו הגבלה לאן אנחנו יכולים להגיע
.ומה אנחנו יכולים לעשות
.מתינוק לפעוט
.אנחנו הולכים להתחיל שנות העיצוב שלנו
זמן שאנו שנעמיד את המוח הגדל שלנו ומערכת החיסון שלנו המתפתחת
.למבחן
.מינקות לילדות
אנחנו עדיין גודלים בקצב מהיר
.ולומדים לעמוד על שני הרגלים שלנו
,האתגר הבא הוא אתגר מיוחד רק לבני אדם
.ללמוד לדבר
שנתיים
.רובנו לומדים לדבר ביומהולדת הראשון שלנו
בגיל שנתיים, אנחנו לומדים 10 מילים חדשות ליום
,זהו אזור הברוקה .אזור בצד המוח המעורב בעיבוד השפה
איתו אנחנו יכולים לייצר משפטים .ולתקשר מחשבות מורכבות
.שפה,זה מה שמפריד אותנו מחיות אחרות
על ידי דיבור, אנחנו יכולים .להחליף מחשבות ורעיונות
אנחנו יכולים ללמד את ,ילדינו לא רק על ידי הצגה
.אלה גם על ידי הסברה
כשהמוח מתפתח אנחנו מקבלים .תוכונות אנושיות נוספות
.אנחנו מודעים לזהות שלנו וליחודיות שלנו
.אנחנו לומדים לחשוב בישבילנו
אנחנו מתחילים להיות .מודעים לעצמנו כאדם יחודי
ואנחנו מייצרים זכרונות .שימשכו איתנו כל החיים
חמש שנים
.ילדות אנושית היא יחודית
רק מספר בודד של יונקים .מבלה חלק גדול מחייו בהתכוננות לבגרות
.להתכונן לבגרות הוא בזבוז זמן יקר
בזמן יחסי לרוב היונקים האחרים כמו
.כמו כלבים כבר היו מתרבים
.אצלנו זה מקרה אחר
,ציר הזמן שנקבע על ידי שעון הדִּי-אֶן-אֵי
.דוחה את ההתפתחות המינית שלנו
,בישביל לתת לנו זמן לדבר אחד
.ללמוד
,לוקח לנו מעל עשור ללמוד את הכישורים
שאנו צריכים בישביל להיות מבוגרים
.ובסופו של דבר הורים בעצמנו
.תקופת הילדות שלנו נועדה ללמידה
המוח שלנו מורכב מ100 מיליארד .תאי עצב הנקראים ניורון
בינהם הם מעבירים מספיק מתח חשמלי .בישביל להדליק מנורה ליום שלם
הניורונים משתמשים באותות חשמליים ,כדי לתקשר בינהם
.כל אות חשמלי הוא חלק קטן ממחשבה או זיכרון
,כשאנו שומעים מילה חדשה
האוזניים שלנו ממירות את .הצליל לאות חשמלי לתוך מוח
המוח יכול ללמוד כי החיבורים .בין תאי המוח הניורונים לא קבועים
.המוח מחווט מחדש את עצמו
הניורונים שולחים "זרועות" אחד לשני ,כך כל הזמן נוצרים חיבורים חדשים
המקום מפגש של שני ניורונים .נקרא- סִינַפְּסָה
כימיקלים הנקראים נוֹיְרוֹטְרַנְסְמִיטֶר, מגשרים על הרווח
.בישביל לאפשר לאותות להמשיך את השרשרת
.החיבורים החדשים יוצרים תבנית,זיכרון חדש
אנחנו לומדים על ידי יצירת חיבורים חדשים בין תאי מוח
.וחיזוקם באמצאות חזרה על האותות שוב ושוב
,כמה שהחיזוק יהיה יותר טוב כך הסיכוי שהזיכרון ישאר גובר
.תשע שנים
,ואז מאוחר יותר מישהוא מבקש מאיתנו להיזכר באותו זכרון
"אותן תבניות של תאי מוח "יורים
.ואנחנו זוכרים את התשובה
,בגלל שהמוח מתפתח מהר בילדות
.מיליונים של חיבורים חדשים נוצרים כל הזמן
.עושה את הילדות הזמן המושלם ללמוד
למידה באה בהרבה צורות
.לא רק בכיתה, אלה גם בעולם הגדול
אנחנו לומדים מנסיון אך .לפעמים הן ניסיונות לא נעימים
בגלל שאנחנו מתוכנתים לנסות ,דברים חדשים שאנו צעירים
.אנחנו לוקחים סיכונים עם הגוף שלנו
,למזלנו, הגוף הוא מכונה מאוד מתוחכמת
.יכולה לתקן את עצמה בפציעה
.ברך מדממת היא חלק מהילדות
ברגע שהעור נפצע, מנגנוני התיקון .של הגוף נכנסים לפעולה
.נימי דם מצטמטמים בישביל להאט את זרם הדימום
,הבא אחריו, טסיות דם- סוג של תאי דם
.גורמים לדם בחתך,להיות צמיגי ולהתקרש
בסופו של דבר, ההקרשה יוצרת "מחסום" .ומונעת מהדם להידלף החוצה
.התאים שלנו מוכפלים בקצב מאוד מהיר
,לא רק כדי להגדיל את מספר התאים בגופינו
אלה גם להחליף רקמות ישנות .ברקמות חדשות וחזקות וגדולות יותר
.זה אותו תהליך של הכפלת תאים שמרפא את הפצע
,למעשה אנחנו כל כך טובים בלהחלים בילדותנו .שאפילו הצלקת נעלמת
.ילדות,זו גם התקופה שאופקינו מורחבים
.אנחנו מתקשרים עם יותר ויותר אנשים
,אבל עם התפתחות החברתית שלנו .גם הסיכוי להיחשף לזיהומים עולה
למזלנו, לגופינו יש הרבה נשקים .בישביל להתמודד עם חיידקים
גבות,ריסים,שיערות אוזן ושערות אף .תופסים בקטריות באוויר
.זיעה, דמעות ולֵחָה שוטפים אותם החוצה
,והעור כל הזמן משיל את השכבת תאי עור העליונה
.ותאי עור שמושלים לוקחים איתם בקטריות
.הפה פגיע בצורה מיוחדת
מחקרים אחרונים מראים כי חיידקים שנמצאים בפה
כל כך מזיקים, שאם החיידקים יגיעו
,לאיברים חיונים כמו כמו הלב .הם יכולם להיות קטלניים
."למזלנו לגוף יש "נשק סודי
הרוק מכיל ליזוזים, אנזימ שבמיוחד .תוכנן להשמיד בקטריות
,במשך הזמן בלוטות רוק מיצרות 1.5 ליטר של רוק
.כל יום
,וכשחיידק של אבעבועות רוח
,מצליח לפרוץ את ההגנות החיצוניות האלו
המערכת החיסונית שלנו חייבת .להגיב כדי למנוע זיהום מסוכן
.אלפי וירוסים קטנים זורמים בדם
.הוירוס "חוטף" תא ומיצר אלפי העתקים של עצמו
,ואז התא הנגוע מתפרץ
.ומפזר עוד וירוסים בגופינו
,התסמינים החיצוניים של אבעבועות רוח .הן פריחה על הגוף וחום גבוהה
.החום שמתלווה לזיהום,הוא עדות לכך שהגוף נלחם
.החום מאט את התפשטות המחלה
.לוירוסים קשה להתרבות בחום גבוהה
.המערכת החיסונית נכנסת לפעולה
תאי דם לבנים נדבקים לתאים הנגועים
.ומזריקים לתוכם חלבונים רעילים
.החלבון הורג את התא אבל גם את הוירוס
הפצעים המוגלדים הן עדות לקרב בין .מערכת החיסונית לוירוס אבעבועות רוח
.כל פצע מכיל שאריות תאים ואלפי וירוסים מתים
,אולי זה לא נעים
,אבל קבלת מחלות כאלו שאנו צעירים
.היא חיונית לפיתוח מערכת החיסונית
"הגוף שלנו מייצר "מולקולות זיכרון .נגד הכימיקלים של הוירוס
,היינו תלויים על הנוגדנים מהחלב של אימנו
.עכשיו אנו מייצרים לבד נוגדנים
,אם נחלה באותה מחלה שאנו מבוגרים יותר
הנוגדנים מאפשרים לגוף .לזהות את הוירוס באופן מיידי
תאי דם לבנים מוחקים את הוירוס .לפני שהוא מתחיל לפגוע
.זה הופך את הילדות לזמן האידיאלי לחיסונים
חיסונים הם דגימות בלתי מזיקות .של כמה סוגי וירוסים
.(כמו אדמת, חזרת או פוליו(שיתוק ילדים
,הם גורמים לגוף לייצר נוגדנים
.כמו שאם הגוף ידבק במחלה
,כבר בגיל 11 תקופת ילדות כמעט נגמרת
.ואנחנו הולכים להשתנות כמו שמעולם לא השתננו
,אנחנו מאוד מתקרבים לבגרות
אבל קודם, פריצת ההורמונים של .תקופת בגרות המינית
,בגרות מינית לא עובדת לפי זמנים
,היא מתחילה בכל זמן,תלוי בשעון הדִּי-אֶן-אֵי .סגנון החיים שלנו ואפילו הדיאטה שלנו
,לא משנה אם זכר או נקבה .אצל כולנו זה מתחיל במוח
.בבסיס, ההיפותלמוס
,אותו אזור ששולט בטמפרטורת הגוף שלנו
תקופת בגרות המינית מתחילה כשההיפותלמוס משחרר את
.החלבון קיספסטין לתוך המוח
הקיספסטין גורם לשחרור של .עוד הורמונים לתוך הגוף
.מה שמגרה את איברי המין להתבגר
.אצל בנות מתחיל הבִּיּוּץ
,בפעם הראשונה בטלוויזיה .זווית בחדות גבוהה של השחלות
.האיברים בצבע אפור
הזווית היחודית הזו שצולמה בחברת גולד קוסט
.מראה משהו מדהים
ביצית שמוגנת על ידי שלפוחית נוזלים
,בזמן ביוץ,השלפוחית נקרעת
,הביצית בפנים תטייל למטה דרך החצוצרות לרחם
.שם היא תופרה או שתאבד בזמן הוסת
.מתחילת בגרות המינית,ביוץ קורה פעם בחודש
.אבל השחלות מבצעות עוד תפקיד לא פחות חשוב
,הן מתחילות לשחרר הורמונים לזרם הדם
.גם את ההורמון אֶסְטְרוֹגֶן
לשחלות יש השפעה דרמטית וממושכת
.על ההתפתחות הפיזית וגם הרגשית
.גם בנים וגם בנות חווים צמיחת עצמות
,וכל יום חדש שאנו מסתכלים במראה .אנחנו רואים פרצוף חדש מביט חזרה
.וכל הגוף משתנה בצודה דרסטית
.בנות הופכות לנשים,בנים הופכים לגברים
מוחות של גברים גם משחררים קיספסטין .בזמן בגרות המינית
ההצפה של ההורמון החדש מגרה את האשכים .להתחיל ליצר זרע
האשכים גם גורמים להכפלה ב10 .את כמות ההורמון טסטוטרון
.ההורמון שהופך נער לגבר
.הגרון מתרחב עד הסוף
.מיתרי הקול נמתחים רחב יותר
המיתרים הארוכים יותר .רוטטים לגבוה נמוך יותר
.הקול נהיה עמוק יותר
,טסטסטורון גם מאיץ את גדילת את שיער הגוף
.ומכפיל את מסת השריר
,אלו הם שינויים שאנו יכולים לראות ולשמוע
.אבל אנו משתנים גם בפנים
במוח,תאי עצב עוברים פעולה נרחבה .של חיווט מחדש
.התוצאות הן בשינוי מצבי הרוח ואופי
,שתי המינים חווים שטף של רגשות חדשות
.והרגשה אחת עולה על כולם
בפעם הראשונה המין האחד .מוצא את המין השני מושך
.מבפנים והחוצה הגוף שלנו המום תחושות חדשות
.הדופק עולה,גם לחץ הדם
.השפתיים מתנפחות והלחיים סומקות
.אלו כל הסימנים שאנו חושקים במישהו/היא
.לפעמים התשוקה הזו מתבררת כמשותפת
,בגיל ההתבגרות .אנו עוברים עוד נקודת ציון מאוד חשובה
.הנשיקה הראשונה
,בשני העשורים הראשונים לחיים
.הגוף הצליח לעשות משהו קרוב לבלתי יאמן
,אנחנו כמעט פי 4 מהגובה ההתחלתי שלנו
,אנחנו כבדים פי 21
.אנחנו עיכלנו כמעט 19 טון של אוכל
,הלב שלנו כבר פעם מעל מיליארד פעמים
.והריאות שלנו שאפו מעל 200 מיליון נשימות
,סוף סוף אנחנו מוכנים .בגוף ובנפש להיות מבוגרים
.מבני עשרי, לשנות העשרים
מהירות הגדילה בזמן הילדות ובתהליך ההתבגרות
.נחלשת על מנת לפנות מקום לשלב חדש בחיינו
.בגרות
שנות העשרים הן שנות השיא שלנו .גם מבפנים וגם מבחוץ
,הגוף מפסיק לגדול לגובה
.אבל הוא לא אף פעם יפסיק להשתנות
טריליונים של תאים בונים .את האיברים והרקמות שלנו
.במשך הזמן חלק מהתאים נשחקים או נפגעים
תאים חדשים מתפתחים ומתחלקים .על מנת להחליף את הישנים
.אחרי כמה זמן כל האיבר כבר מחודש
.אנחנו מקבלים תרתי משמע גוף חדש כל שנתיים
.רקמות מסויימות מתחדשות אפילו בקצב מהיר יותר
,בישביל זה אנו צריכים להגיע לכאן .בישביל שיער וציפורניים
.שיער עשוי מתאי עור מתים שעברו שינוי
,כל שערה גודלת מתוך זקיק שיער .שמובנה בתוך העור
,התאים שעברו שינוי גודלים כאן
ואחרי זה מתים, כשתאים חדשים .דוחפים אותם למעלה
אנחנו מגדלים כמות מדהימה של 11 ק"מ .של שיער על כל הגוף בשנה אחת
.השיער שלנו גודל אם אנו רוצים או לא
,בכל זאת,חלקים אחרים בגוף שלנו
.כן חלקית תחת שליטנו
בחירות שאנו עושים עכשיו, כמו אימון כושר
.משפיע על כל שארית חיינו
,אימון כושר מחזק את הלב
.זהו השריר העובד הכי הרבה בגופינו
אימון כושר גם מחזק את שרירי הלב ,כך שהלב יותר יעיל
,כל שאיבה הלב שואב יותר דם
.כך שהלב יכול לפעום יותר לאט
.זהו מקרה דומה גם בריאות
,אימון כושר מאיץ את גדילת נימי הדם
.כך אנחנו שואבים יותר חמצן בכל נשימה
,אנחנו גם נושמים נשימות יותר גדולות
.כך שכל שקיק אוויר קטן בריאות מתמלא
.פני השטח של כל שקיקי האוויר הוא ענק
אם נשכיב את כולם בצורה שטוחה .הם יכסו מגרש טניס שלם
.אימון כושר, גם מחזק את השלד
.באימון אנחנו מפעילים לחץ על העצמות
.הלחץ מעודד את תאי העצם לחדש סיבי עצם
תאי מיוחדים בשם אוסטאוקלסט
,מאכלים עצם ישנה או פגועה
,תאים אחרים הנקראים -אוסטאובלסט
.בונים את העצם עם חומר חדש וחזק יותר
.התוצאה- עצם דחוסה וחזקה
במקביל
.השרירים שלנו גם נבנים
זוהי טכניקת הדמיה חדשה שמשלבת טומוגרפיה ממוחשבת
.עם טכנולוגיה ממוחשבת מאוד מתקדמת
."היא נקראת "ווליומדיק
והיא מראה
איך מעל 650 שרירי שלד
.מרכיבים עד שליש מהמשקל גוף הבוגר שלנו
.שרירים עשויים מקבוצות של סיבים
.אימון כושר טוב קורע את הסיבים
,כשהתאים מתקנים את הסיבים מאוחר יותר
.הם מוסיפים עוד חומר
.השרירים גודלים חזרה גדולים וחזקים יותר
,דרך בחירות שאנו בוחרים
.לצערנו חלק מהבחירות פחות מועילות
,חלק מבחירות חושפות אותנו לנזק .שאפילו תאינו הצעירים אינן יכולים לתקן
.מסיבות הן חלק המחיים בשנות ה20
,כולנו יודעים שעישון יכול לפגוע בריאות
.אבל עשן זה לא הסכנה היחידה פה
מהיום שנולדנו,האוזניים שלנו .בהדרגה נפגעות מרעשים חזקים
הבעיה היא עמוק בתוך האוזן,מעבר לעצם האוסיקל .בתוך שבלול האוזן
,השערות העדינות האלו נקראות- סטרוסיליה הופכות צליל לאותות חשמליים עצביים
.הן מאוד שבירות
רעש חזק משמיד את השיערות .הבלתי ניתנות להחלפה
השיערות שמגיבות לצללים ,בתדר גבוהה הכי פגיעות
אפשרי בגלל שרעש בתדר גבוהה
.מנער את היסודות שלהן בצורה יותר אלימה
,הנזק עדיין קטן מידי כדי לשים לב אליו
.אבל רוחב התדר שאנו שומעים כבר מתחיל להצטמצם
.עוד מקור של נזק הוא- האלכוהול
.למרות ששתיית אלכוהול חברתית היא חלק מלגדול
.אלכוהול הוא רעל
,ברגע שאנו סופגים אותו לזרם הדם
.הוא משפיע על איברנו והמצב הנפשי שלנו
.כמה משקאות מעלים את הדופק ואת לחץ הדם
,הוא גורם לנו להרגיש רגועים
.אנחנו מאבדים "מעצורים" וגם את הקואורדינציה
התחושות האלו הן תוצאות של תגובות כימיקליות
.בתוך המוח
.(במיוחד באזור הזה -המוח הקטן(צרבלום
.האזור שאחראי לקואורדינציה ושיווי משקל
אלכוהול גורם לאי יציבות .(כימיקלית בניורונים(תאי המוח
,למרות שכמה סִינַפְּסָות מקבלות יותר מסרים .אחרות נהיות עיוורות
וכמה שאנו יותר שותים .כך יותר סִינַפְּסָות מושפעות
האלכוהול גם מרמה את המוח .לחשוב ששתינו יותר מידי מים
,הוא שולח את הכליות לעבוד בשיא המרץ
.הכליות מסלקות נוזלים חשובים לתוך השלפוחית
,אולי אנחנו לא נרגיש מיובשים עכשיו
.אבל בבוקר הבא זהו סיפור אחר לגמרי
."אחרי מסיבה, הכבד הוא זה "שמנקה את הבלאגן
,הכבד הוא ה"לוח בקרה" הביוכימי של הגוף
.הוא מבצע מעל 500 פעולות שונות
אחד מהם, הוא להמיר רעלים . לכימיקלים לא מזיקים
.אחד מהרעלים הוא אלכוהול
,התהליך דורש מים
.ולכבד לא אכפת מאיפה הוא לוקח את המים
.המוח הוא 75% מים
.שהכבד דורש מים,המוח הוא זה שסובל
מים ומינרלים חיונים נשאבים החוצה .והמוח מתכווץ הרחק מהגולגולת
אנחנו חווים סוג מאוד צפציפי .של כאב ראש- האנגאובר
.התרופה הכי טובה, תשתו מים
זמן עובר ואנחנו מתחילים .להכיר את הגבולות שלנו
.עכשיו, אתגרים חדשים באופק
.זהו זמן למצוא אהבה ולהביא לעולם ילדים
הרבה מאיתנו פוגשים את .השותף העתידי שלנו בעבודה
שנות השלושים
אנחנו לפעמים חושבים שהמשיכה .היא חברתית או פיזית
.אבל הרבה ממנה היא ביולוגית גם
אנחנו משתמשים בעיניים כדי .להעריך את השותף הפונטנציאלי
.אבל מראה הוא לא הכל
.משיכה היא גם קשורה לריח
בתוך האף שלנו,עצבי חוש הריח .עושים הרבה יותר מלזהות ריח
.הם גם מזהים כימיקלים שאנו לא יכולים להריח
.פֶרוֹמוֹן
.הורמון חסר ריח שאנו משחררים דרך הזיעה
,פרומונים הם הרבה יותר מה"בושם" של הגוף
הם נושאים איתם מידע מפורט על
הבריאות הגנטית שלנו .והיכולת שלנו להילחם במחלות
המוח שלנו מגלה את האותות האלו
ועוזר לנו לבחור בן זוג .עם הגנים הכי טובים שאפשר
,אבל אהבה היא לא רק רגש
.היא גם כימיה
שאנחנו רואים את השותף שלנו ,אנו משחררים אנדרנלין לדם
.הלב פועם ואנחנו לא יכולים לישון
,ככל שאנו נהיים קרובים יותר
,ויותר מעורבים עם בן הזוג שלנו .עוד הורמון משתחרר
,המוח שלנו מוצף בדופאמין
.הורמון שנותן הרגשה טובה
השפעה חזקה כמו של קוקאין,הוא גורם לאופוריה .והוא ממכר,הוא גורם לנו לרצות יותר
בסופו של דבר, אחרי זמן ביחד אנחנו מתחילים .לחשוב על השלבים האחרונים של אהבה
.התחייבות, נשואים ואפילו ילדים
.אהבה, גם כימית וגם רגשית
זוהי מערכת יחסים שאנו .מקווים שתימשך כל החיים
.ותהליך של חיבור לטווח ארוך הוא גם כימי
.מין,זה לא רק על התרבות
.הוא גם מחזק את החיבור בין שני אוהבים
,בזמן האורגזמה,בלוטת יותרת המוח ,מציפה את הגוף של שני השותפים באוקסיטוצין
.הורמון החיבור בין אישי
,זה אותו הורמן
.שמחבר אותנו לאימנו שהיינו תינוקות
,כמה יותר מין שנעשה ,כך ניצור יותר אוקסיטוצין
.כך החיבור בין אישי נהיה יותר חזק
(חלק מהאַנְתְּרוֹפּוֹלוֹגְיָם(מדע התפתחות המין האנושי טוענים שאפשרי שהאוקסיטוצין
הוא חלק מהדרך של האבולוציה
ליצירת חיבור חזק מספיק ,להחזיק את ההורים ביחד
.דרך הקשיים של להיות הורה
.והזמן להיות הורה הוא עכשיו
ביצית, התא הגדול ביותר גוף האנושי
.עולה ומתפרצת מהשחלות
היא מתחילה אותו מסע ארוך .ומפרך שמאות ביציות עברו לפניה
.בזמן שביציות קודמות אבדו ב-וסת
.גורלה של ביצית זו היא להיות תינוק
,שלוש מאות מיליון תאי זרע
.התאים הכי קטנים בגופינו
.נכנסים לנרתיק הוגינה,בזמן הפליטה
.יש להם מסע קשה לעבור
.קודם, הם צריכים לשרוד בסביבה העויינת בנרתיק
ההפרשות הכימיקליות בנרתיק ,חשובות נגד זיהום בקטריאלי
.אבל ההפרשות גם הורגות את הזרע
רוב תאי הזרע נהרגים לפני .שהם מגיעים לצוואר הרחם
תאי הזרע ששרדו, ממשיכים לשחות .לעבר החצוצרות והרחם
,התכווצות השרירים בקירות הפנימיים בחצוצרות
.עוזרת לתא זרע להגיע לביצית
,רק כמה מאות הגיעו למרחק הזה
.ורק אחד יצליח להפרות את הביצה
זוהי באמת השירדות של החזקים ביותר
,רק הזרע הטוב ביותר ,עם הדִּי-אֶן-אֵי הטוב ביותר
.ישרוד כדי להעביר את הדִּי-אֶן-אֵי שלו
.עד עכשיו, לא היו סימנים למה שקרה
אנחנו לגמרי לא מודעים .שאנו הולכים להתחיל פרק חדש בחיינו
,במשך 40 שבועות הקרובים
.תא יחיד יתפתח לתינוק שלם
.לרוב הסימטום הראשון הוא בחילות בוקר
,אף אחד לא יודע בוודאות מה גורם לבחילה
תאוריה אחת טוענת, שהיא מגנה .על העובר מרעלים בתוך האוכל
רעלים אלו יכולים לפגוע בעובר .בזמן שלב התפתחות כל כך עדין
תאוריה אחרת טוענת שהבחילה נגרמת מתופעת הלוואי של מערכת החיסון של האמא
.כשהיא מתחלשת בישביל לא לפגוע בעובר המתפתח
.עובר הוא כמו טפיל
הוא מחליש את הגוף בזמן שהוא שואב .מה שהוא צריך מגופינו
.יש לעובר מערכת תמיכת חיים - הרחם
פה -הדם של האמא מעביר חומרים מזינים .(על גבי ה-מֶמְבְּרָנָה(קרום התא
.לתוך הדם של העובר
,בזכות ההזנה המתמדת
.התינוק גודל מעל 850 גרם ב10 שבועות
והרחם מתרחב עד פי 1000 .מגודלו המקורי רק בישביל לאחסן אותו
.הסיפור של החיים האנושיים ממשיך
,משנות השיא שבתחילת הבגרות .להנאה של להיות הורה
,בזמן שהילדים שלנו מתבגרים .כך גם אנחנו
.הגוף שלנו הולך להתמודד עם האתגר הבא
בזמן הנוכחי של החיים שלנו ,הגוף כבר הגיע לשיא
.אנחנו התחלנו להזדקן כבר כמה שנים
אבל רק עכשיו בשנות הארבעים שלנו .אנחנו שמים לב לשינוי במראנו
.הגוף שלנו משתנה ומתחיל להראות את גילו
הנזק המצטבר של השנים שהיינו בשמש , גורם לסימפטומים הראשונים
.עורנו מקבל קמטים
.מלידה, אנחנו החלפנו את עורנו בקצב מדהים
אנחנו יכולים לייצר 40,000 .תאי עור חדשים כל דקה
.הם החליפו את תאי עור המתים שכל הזמן השלנו
כבר בגיל 45, אנחנו יצרנו מעל 180 .קילוגרם של אבק מתאי עור מתים
התאי עור שלנו אף פעם לא חיים .מעל חודש, אפילו בגיל העמידה
.קמטים לא נגרמים מנזק לתאים
.הבעיה היא בחומר שמחבר בינהם - הקוֹלָגֶ'ן
,קרינה אולטרה סגולה ואור השמש מפעילים תגובת שרשת מולקולרית
.שמפרקת את ההקוֹלָגֶ'ן
.הסיבים נהיים דקים יותר ונשברים
,העור בגיל העמידה מאבד את הגמישות שלו
.ונהייה דמוי שקית ומקומט
,כשאנחנו נכנסים לשנות החמישים שלנו
,החילוף חומרים בגופינו מתחיל להאט
.אבל הסגנון חיים שלנו לא
,יש לנו משפחה גודלת
.וקריירה דורשנית
,"והן יכולות ליצור "רוצח חדש
.לחץ
.כולנו מכירים את הסימנים החיצוניים של לחץ
.זיעה בכף יד,נשימות קצרות והרגשת סחרחורת
.אבל הנזק האמיתי מתרחש בתוך הגוף
,בזמן שאנו בלחץ
הגוף באופן אינסטיקטלי עובר למצב . "בריחה או לחימה"
הורמונים, אנדרלנין וקורטיזול .יוצאים מיוֹתֶרֶת הַכִּלְיָה לתוך זרם הדם
,זה גורם לשרירים להתכווץ
,ולורידים להתכווץ, מהירות הדופק עולה .מה שמעלה את לחץ הדם
."אנחנו מפתחים את הרפלקסים, "לחימה או בריחה
.בישביל להתגונן מהתקפות מטורפים
,אבל אנחנו לא יכולים להימלט ה"טורף" שלנו
.הלחץ הלא נגמר של להיות הורה עובד
.לגוף שלנו,אין זמן להשתחרר
זוהי ההפעלה המתמדת של "הרפלקסים "לחימה או בריחה
.שיכולה לגרום נזק לגוף שלנו
לחץ,יכול לגרום לנזק קרעי ,למערכת המחזורית שלנו
.המאיצים את תהליך הזקנה בכלי הדם שלנו
,הלחץ דם הגבוהה גורם לנזק בקירות של כלי הדם
.הם נהיים קשיחים ועבים יותר
.במיוחד פה,העורק הגדול ביותר - אבי העורקים
,עורקים עם קירות קשיחים
.מגבילים את זרימת הדם בכל בגוף
הלחץ דם עולה, אז הלב שלנו .צריך לעבוד חזק יותר
.זהו מעגל אכזרי
,כמה שאנו חווים יותר לחץ
.כך יותר נפגע בכלי הדם שלנו
,וכמה שיותר נזק לכלי הדם שלנו .כך יותר לא נוכל להתמודד עם האפקטים של הלחץ
,אם הלחץ יוצא מכלל שליטה
,הלב גודל פיזית
בגלל שהוא מתאמץ
לשאוב דם, בכלי הדם המתכווצים .והפחות גמישים שלנו
,לחץ דם גבוהה, יכול גם לקרוע כלי דם במוח
.שגורם אפילו לשבץ
.רובינו לומדים להתמודד עם לחץ
,אבל לנשים בשנות החמישים
.יש עוד פקטור שמסבך את הבעיה
.(מֶנוֹפָּאוּזָה(הפסקת הווסת
,בזמן המֶנוֹפָּאוּזָה
.לשחלות נגמר הביציות
,הן גם מפסיקות ליצר את הורמוני המין
.אסרוגן ופְּרוֹגֶסְטְרוֹן
.היא מסמנת את הסוף של יכולת התרבות של האשה
,כשאספקת ההורמונים יורדת
האיזון נפגע באזורים של המוח
.שאחראים על מצב רוח, שינה ובקרת טמפרטורה
,כשההִיפּוֹתָלָמוּס יורד מהמסילה
הבזקי חום קורים ברגעים שהגוף לא יכול .לאזן את הטמפרטורה שלו
,המוח הוא לא רק היחיד שמושפע
.רקמות העצמות והשרירים גם נחלשות
.גוף האישה כל חייו התרגל להורמונים הללו
,עכשיו הם נעלמו
.ותהליך הזקנה מאיץ
,כשילדינו עוזבים את הבית
,ואנחנו יוצאים לפנסיה
.הגוף מתחיל שלב חדש בחיים
.שלב הזקנה
,ב70 שנה גדלנו מתינוק קטן למבוגר
,מילד להורה
.לסבא/תא
,תהליך הזיקנה התחיל לפני כמה עשורים
.עכשיו אנחנו בסוף שלב הזיקנה
.זהו הפרק האחרון במסע החיים
שאנחנו יוצאים לפנסיה .סגנון החיים שלנו מתחיל להאט
.הגוף שלנו מאט גם
.הסימנים החיצוניים של זקנה הם רק חלק מהסיפור
.החושים שלנו מושפעים
אנחנו תמיד איבדנו שיערות רגישות שמשמשות לשמיעה
.משבלול האוזן מאז נולדנו
,עכשיו כבר רוב שיערות התדר הגבוה נעלמו
.אנחנו אפילו מאבדים שיערות בתדר נמוך
.רפידות הרכות,מתקשות בין האוסיקול לעור התוף
.הן לאט מפסיקות לתפקד
.בימים אלו אנו מתקשים לשמוע
.הראייה שלנו ממשיכה להחמיר
,העדשות בעניינו מתקשות
.ואפילו משנות את צבען
.מכחול בהיר לצהוב חום צונן
תוצאה של חיים של חשיפה .לאור אוּלְטְרָה-סָגֹל
.רובנו אף פעם לא מודעים לשינויים האלו
.המוח שלנו פשוט עובד חזק יותר כדי לפצות
.לזיקנה יש גם אפקט דרמטי על השלד שלנו
.(רובנו בסיכון מ-אוֹסְטֵאוֹפּוֹרוֹזִיס (דלדול עצם
,תאי עצם עדיין עובדים במרץ
.משמידים עצם ישנה ומחליפים עם עצם חדשה
.אבל, הזיקנה מפרה את האיזון ביניהם שלהם
אוסטאוקלסט הורסים עצם מהר יותר .מאשר אוסטאובלסט יכולים ליצר
מה שנשאר הוא חללים קטנים .בתוך הסיבים של העצם
.העצמות שלנו לאט לאט מתפוררות
.ושברים בעצמות הן סכנה אמיתית
,זה קורה בשני המינים
,אבל, השינוי ההורמוני בגלל הפסקת הוסת
.מאיץ את תהליך דלול העצם אצל נשים
.זיקנה, היא אחת הדברים היותר מסתוריים בחיים
למה מראנו החיצוני משתנה כל כך הרבה
?בין השנים 40 ל 70
.זה הרבה יותר מרק שחיקה
.זהו תהליך שמשפיע על כל תא בגופנו
.כל יום, תאים מכפילים את עצמם במליארדים
.הדִּי-אֶן-אֵי בפנים גם מועתק
,בזמן שתאים ישנים מתים
.התאים החדשים לוקחים את מקומם
,הבעיה היא
.מערכת "השכפול" הזו היא לא מושלמת
.כל פגם בדִּי-אֶן-אֵי גם מועתק
בחיינו, אנחנו עושים כל כך ,הרבה העתקים של עצמנו
שאפילו גם הפגמים הכי קטנים .בדִּי-אֶן-אֵי מצטברים עם הזמן
.זה בידיוק כמו להשתמש במכונת צילום
,עותקים הנוצרים מעותקים
.יורדים באיכות
,בפנים שלנו
,אנחנו החלפנו לגמרי את העצמות כל שנתיים
.מאז שנולדנו
,הפנים בני ה70 שלנו
.הוא העותק ה35 של הפנים שהיינו תינוק
.הפגמים בכל עותק מוגדלים
.אז עד הזמן שאנו מגיעים לזיקנה
.הפנים שלנו נראות מאוד שונה
עוד סיבה להזדקנות, .היא בתוך האויר שאנו נושמים
.אנחנו צריכים חמצן כדי לחיות
אבל במשך חיינו
.הוא לאט מרעיל אותנו
,בתוך כל אחד מתאינו
המיטוכונדר, הם כמו תחנות כח קטנות
.מחברים קלוריות עם חמצן
.הם יוצרים את האנגריה שאנו צריכים
אבל, כמו תחנת כוח
.הם גם מייצרים זיהום
.במקרה הזה המזהם הוא סוג של חמצן בעצמו
המולקולות של החמצן מקבלות צורה חדשה .ולא יציבה הנקראת -רדיקלים חופשיים
במשך חיינו, הרדיקלים החופשיים האלו
לאט חונקים את המיטוכונדר
.ועושים נזק לתאים שלנו
התאים והדִּי-אֶן-אֵי
ניזקים יותר ויותר עד שאינם .יכולים לשכפל את עצמם
הגוף שלנו לא מצליח לתקן .את איבריו בצורה מספקת
.בסופו של דבר האיברים נכשלים
.מוות כמו החיים,הוא תהליך ביולוגי מדהים
.מהונדס לתוך התאים בגופינו
ממש כמו שהדִּי-אֶן-אֵי
,מכתיב את זמן ההתפתחות שלנו
.הוא גם מחליט כמה זמן אנו יכולים לחיות
,כל פעם שתא מעתיק את עצמו
.הוא משאיר מאחור פיסה קטנה של דִּי-אֶן-אֵי
,אחרי מיליארדי הכפלות
,כל כך הרבה דִּי-אֶן-אֵי נאבד
שבסופו של דבר התאים מאבדים .את היכולת שלהם להעתיק את עצמם
.מוות הוא לא מידי
.זהו שחיקה הדרגתית של רקמות ואיברים
חושבים שהפעימה האחרונה של הלב -מציפה את הדם באֶנְדוֹרְפִין
.המשכך כאבים הטבעי של הגוף
,עכשיו בגלל חוסר החמצן
.רקמות לא יכולות לתפקד
,בתוך 10 שניות הפעילות החשמלית במוח נחלשת
.בתוך 4 דקות המוח ניזוק בצורה בילתי הפיך
.השמיעה,היא החוש האחרון שמפסיק לתפקד
.אפילו אחרי מוות,כמה תאים נשארים חיים
יכול לקחת 24 שעות עד .שתאי העור יפסיקו להשתכפל
ו37 שעות עד התא האחרון במוח משדר את
.את האות החשמלי האחרון
."יש פתגם,"החיים ממשיכים
,לחלקנו
.הם יכולים להימשך זמן רב
המגמה הנוכחית אומרת ,שילדים שנולדים היום במערב
!יכולים לצפות לחיות עד גיל 80 ומעבר
אפילו אחרי שעזבנו
.אנחנו חיים דרך אהובינו
הילדים שלנו והילדים שלהם ינשאו את הגנים שלנו
.בכל תא ו תא שלהם
.הם גם נושאים זיכרונות שלנו גם
הרגעים שהם חלקו איתנו .מהסיפור היוצא דופן שלנו
,כל המסעות מסתיימים יום אחד
.ואיזה מסע זה היה
תורגם על ידי אדי
."מצוות "אדי ובניו